A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
- Mi volt ez? - A J2-t már nem...
Nincs kapcsolat Robinsonékkal!
- Semmi? - Nincsenek a radaron.
Várjon! Közeledik valami 0-6-0 felől.
Ütközőpályán.
Ez meg mi?
HÉT HÓNAPPAL KÉSŐBB
Mehetünk?
Úgy tűnik, bevált az új káliumarány.
Így van.
Szerinted jó lesz?
Egy próbát megér.
Ébredj fel!
Anya! Gyere ide!
Egy pillanat!
Ne már! Ez egyszerre kegyetlen és szokatlan!
Nem tudsz hatni rájuk?
Nem akarok visszaélni a hatalmammal.
Ez volt a titkos projektetek?
Glendale-ben könnyebb volt fát szerezni.
- Ez világító alga a partról! - Nézd! Tudod, kire emlékeztet.
Talán egy kicsit.
- Kellemes ünnepeket! - Máshogy festesz.
Igen, zuhanyozott.
- A Mikulás tiszteletére. - Jöhetnek az ajándékok?
- Igen! - Hadd legyek én az első! Skacok, ez itt...
az utolsó üveg whiskey-m.
Nektek adom. Vészhelyzet esetére.
Már régóta nem ittunk.
- Muszáj várnunk? - Nem.
Tessék, Will. Boldog karácsonyt, pajti!
Kösz, apa!
- Ajándékozás! - Rajta!
Gyerünk!
Megtanulhatsz vezetni.
A Chariot nem fért a dobozba.
- Ez az! Jól van, pajti. - Kösz, apa!
Igazából a vezetéshez nem kell kulcs. Sem tanfolyam, sem engedély.
Ez itt Pennyé.
- Akkor hogyhogy csak ő nem kap? - Tessék.
- Ő írta? - Köszönöm.
Tehát...
Penny egyfajta emlékiratot ír az élményeinkről.
Nagyon jó, ezért kiadtam.
- Nahát! - Ez most komoly?
A címe Elveszve az űrben.
Jó cím.
„A Jupiterünk a hangsebesség 25-szörösével hasított át az atmoszférán.
Jött a becsapódás...
de számomra...
nem ez volt ijesztő.
Az ijesztő részre már korábban sor került,
amikor megkezdtük az utat az Alfa Centauriba,
ugyanis az űr gondolata...
azóta nyomaszt, hogy az eszemet tudom.”
- Ez igaz? - Ne vágj közbe!
„Mert az űrnél nincs sötétebb,
nincs hidegebb,
és ami még rosszabb, üresebb hely sem.
Elképzelni sem lehet magányosabbat.
Az anyám szerint viszont az űr nem üres.
Tele van sötét anyaggal, csak nem látjuk.
De én nem vagyok tudós.
Az egyenletek nem győzhetnek meg valami létezéséről.
Mindennek utána kell járnom,
és emiatt mindig bajba kerülök, de nagyon előreszaladtam.
Ez a felfedezés története...
de nem új világokról szól.
Azt fedezzük fel, hogy mi van az üresnek hitt helyeken.
Időnként...
a család láthatatlan erejéről szól.
Ami akkor is vonz, ha nem látom őket.
És emlékeztet...
hogy sosem vagyok egyedül.
Máskor meg szörnyekről szól, amik le akarják harapni a fejünket.”
Az első világháborúban...
egyszer, karácsonykor...
a franciák és a németek úgy döntöttek, nem lőnek egymásra,
kijöttek az árkokból, és közösen ünnepeltek.
„A Földön békesség.”
Tudjátok?
Nem ott vagyunk.
Csak boldog karácsonyt akartam kívánni.
Megtörtént.
Ez szivárgási riadó?
Megyek.
Hogy állunk?
Még nem vészes.
De változnak a szelek, lassan beköszönt a monszun időszak.
A metán monszun időszak.
A tenger felől legalább kevesebb követ szór ránk a szél.
Más szerint is ironikus,
hogy legutóbb azért rekedtünk egy bolygón, mert nem volt üzemanyag,
itt viszont bőven van üzemanyag, mégsem tudjuk használni?
- Nem hiszek az iróniában. - Ez is ironikus.
Hé, Will! Készen állsz?
Lazítsd el a válladat!
Feszülten nehéz irányítani.
Oké.
Ne lépj a fékre, ha nem akarsz megállni!
Jó, rendben.
Taposs egy kicsit a gázra!
A gázra?
Régebben még így mondtuk.
Azt jelenti, gyorsuljunk.
- Ez mire volt jó? - Nem kell nézned a sebességet.
Azt akarom, hogy érezd a gépet.
Persze. Érezzem a gépet!
Ehhez mit szólsz?
Jól csinálod.
Hé!
- Leelőzlek. - Penny!
Hagyd már! Semminek sem akar nekimenni.
Itt nincs is minek nekimenni.
Együttérzek az öcsétekkel.
Ti nem tartjátok elég nagyra az óvatos megközelítést.
- Ideje kivinni a szemetet. - Kérlek, csak finoman!
Hadd emlékeztesselek, hogy ezek az utolsók.
Épp csak feltöltik az űrruhát és az oxigéntermelőt.
Hány szükséges ebből ahhoz,
hogy el tudjuk hagyni a bolygót?
Figyelembe véve, hogy a Jupiter rendszerkövetelménye
a 200 kilowattos skálán mozog, anyátoktól kérdezd!
Valószínűleg most is a lehetséges kiutat keresi.
Igen, remélem.
Milyen volt vezetni?
Egyelőre még csak...
próbálom érezni a gépet.
Máris kezdődik a műsor.
Mit kapok karácsonyra?
De hát minden nap ezt kapom!
Magadnak köszönheted.
Anyád biztos nagyon megbízik benned, ha rád bízza, hogy őrködj mellettem.
Ez már majdnem olyan fontos, mint a felmosás.
Téged ilyen kevésre tartanak?
Ez nem igazságos.
Az új tapasz?
Köze van a korábbi riadóhoz?
Érdekel, hogy biztonságban vagyok-e.
Ugyanannyira, mint tegnap, oké?
Kezdődik.
Óramű pontosságú.
Egy percet sem téved, pedig 23 naponta van.
Hogy lehetséges ez?
Van egy torkolat Venezuelában,
ahol ugyanabban az időben és helyen van villámlás az év 265 napján,
és senki sem tudja, hogy miért.
Maracaibói világítótoronynak hívják, évszázadok óta segíti a tengerészeket.
Ha vannak felhők, és van nap, kettő is,
hogy felmelegítse őket,
akkor villámlani fog.
Legyél bárhol is a világon.
Elég ebből. Adsz egyet?
Menni fog. Ki tudod rakni a puzzle-t.
- Össze fog jönni. - Nézd, az van, hogy...
- Szia! - Szia!
Szóval a puzzle-ökkel az van, hogy...
- Várj, álljunk meg! - Fejezd csak be!
Ráérünk, tényleg.
- A mai jó nap volt. - Igen, az volt.
Gondolkoztam...
a villámláson.
Újratölthetjük az aksikat, és bebikázhatjuk a hajót.
Elmehetnénk a bolygóról.
- De csak repülve juthatunk oda. - Nem kell repülnünk.
Ez őrültség.
Már évezredek óta használják ezt a technológiát.
- Honnan jött ez most? - Változnak a szelek.
És most esélyünk nyílhat rá.
Ha kihagyjuk, várhatunk egy újabb évet.
- A garázsban lévő lény miatt. - Az a lény a garázsban...
áthozott minket a fél univerzumon.
- Csak így juthatunk az Alfa Centauriba. - Azt hittem, feladtad.
Nem kell megértenünk ahhoz, hogy használjuk.
A robot motorja inaktív, alvó üzemmódban van,
legutóbb az űrben működött,
újra megteremtjük a feltételeket.
És ha akkor sem értjük?
Még van négy bolygó a rendszerben, hátha jobb valamelyikük.
Nem kockáztatom a gyerekeink életét, mert lehet, hogy máshol jobb.
Mindig minden lehetne jobb,
de időnként értékelnünk kell azt, amink van.
Itt sosem ismerhetnek meg új embereket.
Nem lesz barátjuk, akiben megbízhatnának,
aki próbára tenné vagy megértené őket.
Itt nem lesznek szerelmesek, sosem lesz családjuk.
Nekik nem adatik meg, ami nekünk.
Mennünk kell.
Meg kell próbálnunk.
Sajnálom. Túl veszélyes.
Túl veszélyes.
Egy év múlva megbeszéljük.
Ne!
John?
- Mi a baj? - John?
- Anya? - Anya? Apa?
- John? - Apa!
Hozd a sisakomat!
- Majd én! - Gyerünk!
- John! Gyere vissza! - Apa!
Apa! Gyerünk, apa! Apa!
- Anya! - Apa!
Penny, segíts!
Apa, kérlek.
John!
Apa!
Félre! Zárjátok be mögöttem, rendben?
Hátrébb!
John!
Gyere, itt nem maradhatunk!
- Kelj fel! Gyerünk! - Apa!
Azt mondtam, hogy hátrébb!
Jól van, oké! Kitartás! Gyere!
- Apa! Jól vagy? - Te jó ég! Apa!
- Apa! - Jól van? Ugye, jól van?
Amint megadta magát a ragasztás, a gázok úgy vágtak be,
mint egy kés.
Hogy hozzuk helyre?
Nehéz lesz.
Elmegyünk.
Igen?
Lehetséges?
Mondd el a terved!
Van terv?
Jó, tartom!
Gyertek! Erősebben, told! Told!
Fogod?
Hol van?
Hol a repülési útmutató?
- Én vagyok az. Mi érdekel? - Oké...
Itt Will Robinson a 24. telepes csoportból.
Azért készítem ezt a felvételt, mert úgy tűnik,
előttünk még senki sem próbált űrhajót vitorlássá alakítani.
Don!
Igyekszem! Egyetlen percet kérek!
Megvan.
Megvan. Oké. Mindenki. Most!
Óvatosan! Vigyázz!
Így jó?
Oké.
Voltak már nehezebb utak a történelem során.
Négy-öt csomóval 100 tengeri mérföldet megtehetünk naponta.
Két nap alatt ott leszünk.
És egy óriásvihar közepén feltöltjük az aksit.
Előbb érjünk oda!
Egyszerű az út. Csak kerüljük el ezt a szigetcsoportot,
mert veszélyes a partvonala.
- Mennyire? - Akár el is süllyedhetünk.
Ezért nagy ívben elkerüljük.
Azt mondtad, változnak a szelek.
Nem fognak éppen arrafelé sodorni?
Ha változnak a szelek, de, csakhogy addig még van időnk.
Szerencsére apátok a fél életét hajón töltötte,
és igencsak tapasztalt kapitány.
Egy ideje családként élünk.
De most újra legénység leszünk.
Nehéz nap lesz.
Pihenjünk!
Szia!
Kesztyűben gyakorolsz?
Fel akarok készülni.
Ha elindítjuk a robotmotort,
bárhova elvihet minket. Ugye?
Elvihet minket egyenesen az Alfa Centauriba.
Nélküle nem megyek.
Honnan tudjuk, hol keressük a robotot?
Nem hagyott neked térképet,
sem kenyérmorzsát.
Talán mégis.
Csak nem ezen a kis partszakaszon.
Talán máshol hagyta.
Hogyhogy rólad többet írt?
Jól van, elég legyen!
Tudod, hogy az én italom!
Túl fiatal vagy.
Jónak állítottál be.
Művészi szabadság.
Jó ideje nem csináltam semmit, amiről megérné írni.
- Ennyire menni akarsz? - Egész életemben azért dolgoztam,
hogy csináljak valamit, ami tényleg számít.
És a tökéletes kukoricát nem nevezném annak.
Én inkább maradtam volna.
Az, hogy inkább maradnál, nem jelenti azt, hogy félsz elindulni.
Nem akarom ezt újra átélni.
Nem akarok azon agyalni, megmentenek-e,
vagy hogy nekem kell-e megmentenem másokat.
Bár minden normális lenne!
Valahol normális életet élhetünk.
Csak rá kell találnunk.
Hé!
Nem hagyom, hogy bármit is elszúrj.
Amúgy szerintem apa egy ültő helyében elolvasta.
Az anya példánya?
Igen, biztos sort kerít majd rá.
Hová megyünk?
Gyere!
Én is jó tengerész vagyok.
Észben tartom.
Robinsonék!
Mindenki kapaszkodjon!
Utoljára kérdem. Menni fog?
Igen.
Horgonyt fel!
Gyerünk!
Jól van, mindenki a helyére!
Kormánylapát nélkül kell hajóznunk,
a fall mozgatásával fogjuk tartani az útirányt.
Mi az a fall?
Húzókötél. Ezzel mozgathatjuk a vitorlát.
Vagyis a fall a kötél felvágósan?
Világos.
Ha a hajó balra fordul,
meglazítjuk a jobb oldali fallt, és fordítva.
Fallt fel!
Elismerem, Maureen,
millió részletre kell ügyelni, hogy sikerrel járjunk,
és majdnem mindenre gondoltál!
- Majdnem? - Majdnem.
Tudjátok, hogy erre mi a felvágós kifejezés?
Vitorlázás.
Egész jó a sebességünk.
Ismerd el, hogy klassz, Penny!
Penny?
- Nincs kedvem hozzád. - Tegyél füldugót az egyik füledbe!
Tessék?
Tegyél füldugót az egyik füledbe!
Nekem be szokott válni.
Csakhogy nem a fülemen keresztül hányok.
Enyhíti a tengeri betegséget.
Mit veszíthetsz? Az ebédedet már úgyis buktad!
ELEKTROMOS VIHAR
John, növelhetnénk a sebességet néhány csomóval?
Miért?
Csökken a légnyomás.
- Szerintem monszun van kialakulóban. - Az elektromos viharra gondolsz?
Nem. Ez valami más. Amiből nem akarunk részesülni.
Néhány csomó még megoldható.
Annyi elég is.
Szia!
Annyira 19. századi,
hogy hő- és szélerősségmérővel próbálom megjósolni az időjárást.
Paradicsomot?
Az jólesne!
Már jobban vagy!
Dr. Smith mondta, hogy használjak füldugót, és bevált.
Nem kéne hallgatnod rá. Ennél több eszed van!
Ne hagyd, hogy befolyásoljon!
De akkor még mindig hánynék.
Nem kéne ennyi időt töltened vele.
DOSZTOJEVSZKIJ: BŰN ÉS BŰNHŐDÉS
Eltértél a beosztástól.
A bab undorító, de a többi jó.
Köszönöm.
Kösz a tippet!
Penny!
Állítsd meg a hajót!
Tessék? Miért?
Apád húzza be a vitorlákat!
Azonnal állítsa meg a hajót!
Istenem!
- Mindenki jól van? - Igen.
Mit találhattunk el?
Tudtuk, hogy kockázatos.
Vagyis itt ragadtunk?
Egyelőre igen.
Szerintem mázlink volt.
Úgy tűnik, a hajótest ép, de a jövőben ne menjünk neki semminek!
- Lecsökkent a nyomás. - Ezt rajtam kívül mindenki érti?
- Közeleg a monszun. - Miért nem ezt mondtad?
Ha a monszun itt ér minket,
akkor a hajó teljesen szétesik!
- Jó, talán nem teljesen, csak egy kicsit. - Hé!
- Megoldom! - Skacok!
Menjünk fel! Behúzzuk a vitorlákat.
Menj csak!
Ránézek Szédikére. Jót beszélgettünk!
Ha vécére kell menned, tartsd vissza!
Tudtam, hogy neki fogunk menni.
Láttam a keresztáramlást.
Erre jó egy valamirevaló tengerész!
- A férjed ne vegye a szívére! - Tengerész vagy?
Hol tanultál hajózni?
Mit számít, ha segíthetek?
Egy szavadat sem hiszem el.
Kérdezd meg Pennyt! Igenis van hasznom!
Nem jöhetsz ki onnan, akármivel próbálkozol is!
Nyugalom!
Tudom, hogy nyűgös és túlterhelt vagy. Ismerős érzés!
Ezért kell még egy kicsit kitartanod!
Rajta, kicsim, levegőre van szükségünk!
Ezért is kérlek, tarts még ki!
Debbie, nem hihetetlen, hogy a szén-dioxid-szűrővel beszélgetek?
Egy géppel és egy csirkével.
Tényleg el kéne húznom innen.
Mióta vagyunk itt?
Túl régóta.
- A robot nem erre mondta, hogy veszély? - De.
- Hiba volt eljönni. - Nem segítesz.
Attól még így van.
Lányok...
Lányok, nézzétek!
Mi az?
Na, ne!
- Te hívtad, hogy segítsen? - Itt van?
Hé, Will!
Én is azt hittem, ő az.
Beszéltem Donnal,
és szerintünk két másodpercre be tudnánk gyújtani a hajtóművet.
Talán ellökhetne innen.
Ez az.
Tényleg? Ez a válaszod?
Nem. Don és te vagy a válasz!
Igen?
Nem semmi, hogy a hajó csak úgy lemászik a zátonyról.
Magamnak köszönhetem, én vagyok a legerősebb.
Te meg szorosan a második.
Hűha! Kiszabadultunk!
- Nem leszünk itt, mire ideér a vihar. - Nem, odakint leszünk.
- Elmenekülhetünk? - Már nem.
Irány a fedélzet!
Vitorlát behúzni!
Kapaszkodj!
Valahogy át kell vészelnünk ezt a vihart!
Oké.
Éppen ezt akartam elkerülni.
Van egy kis gond.
Mi az?
A zátony mégis megsebezte a hajótestet, a víz Szédikébe folyik.
Ha zárlatos lesz, meghalunk.
Ugyanúgy szeretek lélegezni, mint te.
Befoltozod?
Dolgozom rajta.
Csak ígérd meg, hogy nem ütközünk többet!
Nem ütközünk többet.
Nézd, Szédike!
Ha kibírnánk addig, amíg el nem vonul a vihar,
azt nagyra...
Oké, nem ebben egyeztünk meg, kicsim!
- Jó, végeztem! - Nagyon ügyes vagy!
Jól van. Végeztünk.
Menjetek le!
Úristen!
Jude! Fogd a kezem! Gyerünk!
Will! Hasalj le!
Will!
Apa!
- Will! - Apa!
Gyerünk!
Will!
Gyerünk, Will!
Megvan? Megvan! Apa!
Sikerült, apa!
Apa, ne lélegezz! Ne lélegezz!
Vigyük be őket!
Anya! Gyere a gyengélkedőre!
Apa!
- Apa? - Nem lesz semmi baj!
- Vissza kell mennem! - Még mit nem! Bízd ránk a hajót!
Nem fogjuk tudni irányítani!
Anya! Mégis mit csináljunk?
- Anya? Anya, mit tegyünk? - Anya!
Tényleg tudsz hajózni?
- Erre most nincs idő. - Ha megint hazudsz, megemlegeted!
Ez az apokalipszis előjele.
Mit csináljunk?
Smith!
Tudtam, hogy hiba volt!
- A vitorlát! - Most eresztettük le.
Haladnunk kell!
Meg kell kerülnünk a sziklákat!
Arra nincs idő! Átmegyünk közöttük!
- A sziklák között? - Vitorlát bonts! Gyerünk!
Judy! Hé! Összeszednéd magad?
Hé! Nélküled nem fog menni!
Igen, oké. Jó, felállok!
Smith!
- Gyerünk! - Gyerünk!
Jó?
Megvagyunk. Fel kell húznunk a vitorlát!
Fel a vitorlát!
Apa!
Gyorsabban haladunk?
Maureen, mi történik?
Mintha gyorsulnánk.
Igen, tudom.
Légy óvatos!
Arra már nincs lehetőség... De értékelem a szándékot.
- Feszültnek tűnsz. - Már alapból ilyen az arcom.
Will, bízom anyádban.
De most nem anya a főnök.
John!
Széliránnyal ellentétesen kell dőlnünk. Súlyozd le valahogy a rakteret!
A Chariot.
A Chariot kéttonnás.
Apa! Apa, jól vagy?
- Rád vár a feladat. - Rám?
Kicsi a fordulóköre, padlózd le!
De összetöröm!
Igen!
Kösd be magad! És Will...
Ne agyald túl!
Nyomás!
Nem fog sikerülni!
Nem agyalok.
Húzd!
Ez a csapatmunka ereje.
Te tényleg tudsz hajózni!
Néha igazat mondok.
Hé, Will! Jól vagy? Mi történt?
A gázra tapostam.
Gyerünk!
Judy!
Micsoda vitorlázás! Szép munka!
Jól vagy?
A tüdő meggyógyul.
Leszakad a lábam. Leszakad a karom.
Meg azok a testrészeim is, amikről eddig nem is tudtam.
Hát, ügyes voltál.
Mert ott voltál.
Örömmel jelentem, hogy megjavítottam Szédikét.
Igen, Judy, csodás vagyok.
És egyfajta karmikus csere részeként
ez az űrszellem lezúzta a Chariotot.
Szép munka.
Kösz.
Ez jusson eszetekbe, ha megint kiabálni akarna velem!
Biztosítottam a fedélzetet.
Tudom, mire gondolsz.
Mi égette meg a kezemet?
Mi van, ha az üvegház megsemmisülése nem baleset volt?
Mi van, ha valaki szándékosan szedte le a tapaszt?
De ha ez lehetséges, azt jelentené,
hogy az elmúlt hét hónapban mégsem voltam megfelelően elzárva.
Hogy aki olyan, mint én,
és már többször is bebörtönözték, képes kiszabadulni.
És szabadon járhat-kelhet
a tudtod nélkül.
De ha ez így lenne, tartoznál nekem, Maureen.
Mindketten megkaptuk, amit akartunk.
John sosem hagyta volna el azt a szemétdombot.
Mivel én voltam a rosszfiú, nem neked kellett megtenned.
Most már nincs sok értelme bezárni.
Hadd segítsek!
Hónapok óta élősködöm a mennyei ételeteken.
- Mostantól családtag? - Így kevesebb a munkám.
Igen? Jobb, ha vigyázol magadra!
Nem akarok bajt.
Oké.
Megtanultam vezetni.
És ma életemben először egyedül vezettem.
Baleseteztem.
Bár ott lettél volna!
Mindenki azt hiszi, csak azért hiányzol,
mert kihúzol minket a bajból.
Pedig így is boldogulunk.
A barátságunk miatt hiányzol.
Tehát...
azért törtem össze a Chariotot,
mert keresztülvitorlázunk az óceánon...
a Jupiterrel!
Vitorlákkal. Igazi vitorlákkal, hiszed vagy sem!
Judyval és Pennyvel jó legénység vagyunk.
De Judyval kettesben maradtunk, mert Pennynek hánynia kellett.
Sikerült, szívem.
Hamarosan elhagyhatjuk a bolygót.
Nem akartam, hogy véget érjen.
Ihatatlan víz és belélegezhetetlen levegő vesz körül.
Mégis otthont teremtettünk.
Végre újra együtt voltunk.
Most is együtt vagyunk.
Várj!
Te is látod?
Mi lehet az?
Egy újabb zátony?
Nem tetszik ez nekem.
Visz minket az áramlás. Lassítanunk kell.
Mi van előttünk?
Az ott egy vízesés?
- Nyomás! - Gyerünk, siessetek!
- Kössétek be magatokat! - Siess!
Will, gyere!
Egy utat sem úszunk meg ütközés nélkül?
Mindenki kapaszkodjon! Lezuhanunk!
Szeretlek.
Jól van. Hé, Penny! Penny, Will, jól vagytok?
- Igen. Övet kikapcsolni! - Megúsztuk?
- Jó. - Anya! Apa!
Nos...
még élünk.
Az odalent fémnek tűnik.
- Túl szabályos. Nem lehet természetes. - Nem.
Ezt építették.
Kik?
Felirat: Varga Fruzsina